Král Edric I. Osvoboditel

syn krále Zenrika I., narozen v roce 4980 od bitvy j. j. t., dědic thunského úvalua po smrti svého otce i dočasný vládce nad zbytkem Kardovanu, v době války s rozšířenými pravomocemi.

Nepočítalo se s ním pro žádnou z nejvyšších funkcí ve státní správě, sám byl až druhým synem Zenrika, thunského barona, který usedl na Kardovanský trůn v roce 5001. Jeho starší bratr byl však během propuknuvší války zabit během bojů na Jargorathu, otec se ukázalo, že byl mrtvý již nějakou dobu a byl pouze nahrazen přesvědčivou kopií.

Sám Edric byl z bojů na Jargorathu zachráněn a nějakou dobu se skrýval, velení připadlo armádním špičkám, sám Edric se objevil až po bitvě u Thegervinu a přihlásil se o své právo na vládu. Nejprve na něj bylo nahlíženo jako na mladého a nezkušeného vládce bez jakýchkoliv zásluh. Své ostruhy si vydobyl odražením druhé Bledé invaze na jih Kardovanu, uspořádáním trestných výprav na samotné vládce Bledých a jejich úspěšné zvládnutí. Jeho rozhodnost byla klíčová pro obrat ve válce. Osvobodil Kaale a vyhrál válku pro Kardovan.

Edric sám je někdy nazýván jako černý král, protože je oděn často v černé se stříbrnými insigniemi, stejně je oděná i jeho černá garda čítající 50 mužů. Král je málomluvný a svědkové říkají, že se neusmívá a obecně nedává najevo emoce. Jeho hlas je tišší ale velmi pevný. Kolem sebe shromáždil skupinu schopných lidí, kteří připravovali klíčové akce, které zvrátili běh války. O těchto není příliš mnoho známo. O princově soukromí se toho také příliš mnoho neví.

Na žádost mnohých Edric změnil zákony federace a nechal se po dobytí Kaale korunovat jako král Edric I., doživotní a svrchovaný vládce. Jeho pozice je velmi silná. Mezi lidmi je znám jako Edric I. Zachránce nebo Edric I. Osvoboditel a těší se solidní popularitě a ne jen mezi lidmi, ale i dalšími obyvateli říše. Všechny části Kardovanu nakonec uznali jeho svrchovanost, ačkoliv elfí knížectví v Aren-Tyru a trpaslíci z pod Zrádných hor dlouho mlčeli než uznali Edrica jako svého krále. Elfové z Eperviéru tak učinili jako poslední až po značném diplomatickém nátlaku. Kníže Eperviéru po přísaze věrnosti králi abdikoval, po krátké vládě místodržícího nastoupil na trůn jeho syn.

Mezi oponenty krále se proslýchá, že má svá temná tajemství, je uzurpátorem, který zneplatnil zákony Kardovanu platné stovky let a že je dokonce nemrtvý. Tyto pomluvy řečené nahlas jsou trestány smrtí jako vlastizrada a útok na korunu. Existuje však skupina obyvatel, která jim naslouchá a kují proti Edricovi pikle - tito jsou bez milosti loveni jako psanci. V Kaale dokonce popravili jejich předáka, poprava se ovšem nepovedla, aneb zadržený nebyl Berethirem z Eperviéru, nýbrž jeho protoplazmová kopie.

Většina lidu takovým řečem nevěří a pokud ano, nechává si to pro sebe - Král Edric přinesl mír a zachránil Kardovan. Největšího sluchu pověrám se prý dostává mezi elfy v Aren-Tyru a Eperviéru, zde je také nejsilnější činnost bezpečnostních sil krále Edrica.

Král Edric I. Osvoboditel byl však zabit. Byl na něj proveden úspěšný atentát přímo v Citadele, hradě v srdci Kaale. Atentátníci jsou, zatím, neznámí. Rojí se však teorie o tom, kdo to mohl být.